Олимпијски стадион у Хелсинкију
Олимпијски стадион у Хелсинкију | |
---|---|
![]() Олимпијски стадион у Хелсинкију | |
Место | Хелсинки, ![]() |
Градња почела | 12. фебруара 1934. |
Отворен | 12. јуна 1938. |
Реновиран | 1990-1994, 2005. |
Власник | Стадион фундација (Stadion-säätiö) |
Капацитет | 39.000[1] |
Подлога | трава |
Архитекта | Јрје Линдегрен и Тојиво Јенти |
Димензије | 105 x 70 m |
Корисници | |
Фудбалска репрезентација Финске Летње олимпијске игре 1952. |
![](https://images.weserv.nl/?url=%2F%2Fupload.wikimedia.org%2Fwikipedia%2Fcommons%2Fthumb%2F1%2F13%2FTower_of_the_Helsinki_Olympic_Stadium.jpg%2F200px-Tower_of_the_Helsinki_Olympic_Stadium.jpg&q=12&output=webp&max-age=110)
Олимпијски стадион у Хелсинкију (фин. Helsingin olympiastadion; швед. Helsingfors Olympiastadion) је стадион у Хелсинкију, главном граду Финске. Највећи је стадион у држави, а данас се углавном користи за спортске манифестације и велике концерте.
Стадионом управља „Стадион фундација“, у чијем одбору се налазе представници општине Хелсинки, Министарства просвете и главних спортских организација.[2] Капацитет стадиона је 39.000 гледалаца[1], док је за концерте зависно од величине бине 45.000-50.000.
Стадион је најпознатији по томе што је био центар активности Летњих олимпијских игара 1952. Он је међутим изграђен да буде домаћин Летњих олимпијских игара 1940, које су премештене из Токија у Хелсинки пре него што су отказане због Другог светског рата. Стадион је био домаћин светских првенстава у атлетици на отвореном 1983. и 2005, као и европских првенстава у атлетици на отвореном 1971, 1994. и 2012. Такође је био један од домаћина Европског првенства у фудбалу за жене 2009, а на њему је одиграно и финале.
Историја
[уреди | уреди извор]Изградња стадиона је почела 12. фебруара 1934, а свечано је отворен 12. јуна 1938.[2] Архитекте Јрје Линдегрен и Тојиво Јенти су дизајнирали Олимпијски стадион у функционалистичком стилу.[2] Стадион је у потпуности модернизован у периоду 1990-1994, док је реновиран 2005. пред Светско првенство у атлетици на отвореном.
Капацитет стадиона је био највећи током Летњих олимпијских игара 1952, када је могао да прими око 70 хиљада гледалаца, а управо на церемонији отварања је забележења највећа посета од 70.435 гледалаца.[2]
Торањ стадиона је изразита знаменитост са висином од 72.71 метара, што је резултат са којим је Мати Јервинен освојио злато у бацању копља на Летњим олимпијским играма 1932.
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ а б „Villa held by 10 man United (посета на врху)”. www.stadion.fi. Приступљено 6. 6. 2013.
- ^ а б в г Историја Олимпијског стадиона у Хелсинкију Архивирано на сајту Wayback Machine (19. септембар 2018), www.ilmiantajat.net